luni, 7 august 2023
DRAGĂ TRECUT, ÎȚI MULȚUMESC PENTRU TOATE LECȚIILE ÎNVĂȚATE. DRAGĂ VIITOR, SUNT PREGĂTITĂ!
miercuri, 2 august 2023
"Unii oameni apar în viața ta ca o binecuvântare; alții – ca o lecție" *Maica Tereza*
duminică, 14 mai 2023
Ai fost doar o greșeală, nimic mai mult, nimic mai puțin!
![]() |
Abuzului narcisic |
Am găsit răspunsurile. Ai fost doar o greșeală, nimic mai mult, nimic mai puțin. Nu cred că meriți lacrimile mele. Lacrimile sunt perle prețioase. Ar trebui vărsate pentru oamenii care merită cele mai profunde emoții ale tale. Deci asta am pentru tine, nimic, absolut nimic! Știi, uneori, Dumnezeu ne trimite oameni doar pentru a verifica cât de sănătoși suntem. Și, uneori, eșuăm. Nu reușim să vedem o persoană dincolo de această mască. Mergem după cuvinte. Și apoi Dumnezeu râde de noi. "Oh nu, uită-te la idioata asta. ” Și accept că am fost o idioată să te plac odată.
joi, 4 mai 2023
5 lucruri pe care nu trebuie să le faci vreodată pentru a păstra un bărbat în viața ta
Îl vrei alături, vrei să construiești cu acest bărbat o lume a voastră, ești gata să renunți la anumite lucruri de dragul lui. Nu îți pasă ce spun cei din jur sau care este trecutul său, simți că alături de el te regăsești, te simți împlinită.
luni, 16 ianuarie 2023
8 MOTIVE PENTRU CARE MAJORITATEA BĂRBAȚILOR NU POT FACE FAȚĂ UNEI FEMEI PUTERNICE
Femeia puternică nu are timp de jocuri. Așadar, dacă îți dorești să ai parte de cea mai frumoasă iubire din viața ta, îndrăznește să te îndrăgostești de o femeie puternică.
vineri, 14 octombrie 2022
Bărbatul care cu adevărat vrea să fie cu tine, te sună, îți scrie, îi pasă, este prezent
Este toxic să tot găsești argumente pentru absența unei persoane, mai ales atunci când știi că, de fapt, această persoană are tot timpul din lume să fie alături de tine. Este toxic să te prefaci că totul este bine, atunci când lucrurile stau diferit.
joi, 30 iunie 2022
Sunt zile...
Alte zile le avem ca și ale lui Petru; în care simțim că vrem să ne îndepărtăm de toți și de toate.
Avem zile când ne simțim ca și Iov; vrem să murim, doar ca să sfârșim durerea și suferința.
În unele zile ne simțim ca și Solomon; când căutăm sfaturi ca să luăm decizii.
Apoi sunt zile în care suntem ca și Iona; când vrem să fugim de responsabilități.
Avem și zile asemănătoare lui Moise; în care nu ne putem controla temperamentul din cauza durerilor și presiunilor venite din partea celor de care ne pasă.
Sunt zile când suntem ca și Sarah; triști din cauză că nu am văzut promisiuni încă împlinite, și am râs crezând că sunt imposibile.
Sunt zile când suntem ca și Bunul Samaritean; vrem să facem bine necondiționat.
Sunt zile când ne simțim puternici precum Iosua și Caleb; pregătiți de război.
Sunt zile când ne simțim precum Ieremia; când inima ne plânge, plină de durere.
Sunt zile când ne simțim asemenea lui Daniel; ne găsim tăria în rugăciune și nimeni nu poate să ne oprească.
Avem zile când ne simțim ca și Ilie; preferăm să ne ascundem în peșteră.
Avem zile când precum David; simțim să săltăm de bucurie.
Avem zile când ne simțim ca și Ana; nici nu vrem să mâncăm, ci doar să ne plângem amarul.
Avem zile când precum Avraam; ne simțim biruitori și de neînvins.
Sunt zile când ne uităm sus și zicem: De unde vine ajutorul nostru?
Nu înseamnă că suntem puternici sau suntem slabi; ci înseamnă că suntem umani și avem limite.
Nu știu cum ne va fi ziua, dar să ne amintim că oricum ar fi ea, Atotputernicul Dumnezeu este cu noi, ASTĂZI, MÂINE și pentru TOTDEAUNA!
sursa: ganduriortodoxe
marți, 13 iulie 2021
“Boala oamenilor moderni: Trăim pe fugă, iubim pe fugă, zâmbim pe fugă. Nu mai avem timp să privim, să ascultăm, să admirăm…”
N-avem timp de zâmbit sau de sperat, n-avem timp de cladit caractere sau definitivat personalitati, n-avem timp sa fim curajosi, n-avem timp sa ne stapanim propria viata. Avem timp doar cat sa ne plangem ca n-avem timp.
Traim pe fuga, iubim pe fuga, nu ajungem bine intr-un loc si deja ne gandim la cum arata urmatorul. Fast food, shortcut, coffee to go, totul e viteza, toate se fac pe repede-inainte. Unde e rabdarea de a contempla? Unde e nevoia de a reflecta? Unde e delectarea?
Avem electrocasnice pentru toate nevoile, care sa faca ele treaba in locul nostru. Avem lifturi care ne urca mai repede etajele. Avem becuri care se aprind la o simpla bataie din palme. Toate, menite sa ne usureze viata, sa ne ofere secunde pretioase. Si, cu toate astea, avem tot mai putin timp. Ce paradox fenomenal, nu credeti?
Mai trist este, insa, ca nu traim, iar ce n-am trait la timp, spunea Octavian Paler, nu mai traim niciodata. Asadar, timpul trece si noi ne trecem odata cu el… daca nu facem o schimbare. In viata noastra, in programul nostru, in lista de prioritati. Nu exista solutii corecte sau universale. Exista doar oameni si alegerile lor.
Prin urmare, esti ceea ce esti datorita alegerilor pe care le faci si fiecare alegere iti poate schimba viata in bine sau rau. Chiar si atunci cand nu alegi, de fapt ai ales sa nu alegi. Fiecare alegere iti influenteaza prezentul si viitorul, al tau si al celorlalti.
Si trebuie sa alegem acel ceva care ne implineste, care face sa simtim timpul ca trecut cu folos. Cand va dati seama cum se face asta, sa ma invatati si pe mine.
Asadar…
Va doresc timp. Timp petrecut langa cei dragi, timp sa va zambeasca sufletul, timp sa munciti cu drag. Daca nu gasiti timp pentru toate astea, mai taiati din timpul acela pe care-l petreceti incruntati sau judecandu-i pe altii. Sau tinand suparari cu zilele. Sau incercand sa-i schimbati pe ceilalti, in loc sa-i acceptati asa cum sunt!
Dar, mai ales, va doresc timp sa (re)descoperiti ce e cu adevarat important pentru voi. Cu cat mai repede, cu atat mai bine, caci, nu degeaba scria Marin Sorescu, „vine o vreme cand trebuie sa tragem sub noi o linie neagra si sa facem socoteala.” Si cine poate sti cat de devreme sau de tarziu vine vremea noastra?
miercuri, 3 februarie 2021
Singuratatea, cel mai trist act, pe scena vietii…
“Voi cei care va întoarceti acasa si dupa ce-ati închis usa spuneti “buna seara”, voi nu stiti ce-nseamna sa intri pe usa tacînd!” Octavian Paler
-Maria, ce crezi ca doare cel mai mult in viata?
-Singuratatea, Alexandra….Singuratatea….Cred ca nimic pe lumea asta nu doare mai mult decat singuratatea. Nici un alt sentiment nu ni se cuibareste mai dureros in suflet, asa cum o face singuratatea. Iti trebuie mult curaj ca sa recunosti, nu in fata oamenilor, ci, in fata ta, ca esti singur.
Sunt fericita cand incepe saptamana, deoarece sunt intr-o permanenta agitatie si nu am timp sa ma gandesc la singuratate. Urasc week-end-urile, pentru ca, atunci, imi aduc dureros de des aminte de ea. Imi aduc aminte ca sunt la mii de kilometri de parintii mei, de locurile dragi, de oamenii dragi, atat de departe si, totusi, atat de aproape… Am obosit sa imi beau singura cafeaua duminica dimineata. Am obosit sa ma asez singura la masa. Am obosit sa-mi petrec timpul cu tot felul de nimicuri, doar pentru ca el sa treaca mai repede si sa inceapa o noua saptamana. In singuratate, timpul se transforma dintr-un prieten drag intr-un dusman de moarte… Cand stau si astept, am senzatia ca ceva se macina in mine, ca ceva moare in mine! Astepti un semn, un telefon, un gand, o minune, sau, poate… nimic!
Ca sa fiu sincera cu mine, cel mai mult ma doare singuratatea de sarbatori. De Paste, ma dor clopotele care bat si bucuria pe care fiecare o traieste in familie, alaturi de cei dragi. De Craciun, ma doare dansul fulgilor de nea, ma doare orasul impodobit, goana oamenilor dupa cadouri. Ma dor colindele de acasa si bradul impodobit. Ma doare noaptea de Anul Nou, cand toata lumea isi face urari,se ia in brate si se saruta sub vasc. Da! Singuratea doare cel mai mult de sarbatori! Cred ca,fiecare anotimp are singuratatea lui.Nu as putea spune, cu mana pe inima, care anotimp doare mai mult, care singuratate ne intristeaza mai mult. Sa fie oara primavara, atunci cand, totul renaste intr-o explozie de bucurie? Sa fie vara, atunci cand asculti cantecul pescarusilor si iti vine sa plangi, cu marea in brate, pentru ca iti simti fiinta sparta in mii de cioburi? Sa fie toamna, atunci cand iti simti sufletul asemenea unei frunze in bataia vantului? Sau…sa fie oare iarna, cand stai la gura sobei, iti faci bilantul vietii la sfarsit de an si vezi ca totul da cu minus?
Nicio singuratate nu seamana cu alta. Unii, o traiesc resemnati, fara nicio soapta. Altii o traiesc cu suspine si plans zgomotos. Am trait-o in ambele moduri. Acum, o traiesc amintindu-mi… Imi traiesc singuratatea printre amintiri, fotografii si regrete.
Exista doua tipuri de singuratate. Cea pe care o traiesti de unul singur si cea pe care o traiesti in doi. De multe ori m-am intrebat care dintre cele doua doare mai rau? Si mi-am dat singura raspunsul. Fiecare doare la fel de mult, in felul ei. Si totusi, singuratatea in doi doare mai mult. Cand doi oameni care, la inceput, s-au iubit, au impartit si bune si rele, si care ajung, la un moment dat sa stea in aceeasi casa, dar ca doi straini, lasa in suflet urme greu de sters. Cine sufera mai mult? Cel/cea care traiesti singuratatea la singular, sau cel/cea care traieste singuratatea la plural? Intrebare fara raspuns… Suferinta nu se poate masura cu un cantar. O simti si atat!
Nu este deloc usor, atunci cand singuratea se instaleaza in casa si in sufletul meu. Cand ea devine prietena mea, confidenta mea, cand ii pun intrebari si nu primesc niciun raspuns, cand imi spune buna dimineata, sau cand imi vegheaza somnul. In singuratate, ma simt ca un bunic cu povesti inutile. Nu imi sunt suficienta mie insumi. În singuratate, cateodata, pentru ca imi place sa stau de vorba cu mine, sa imi dau niste raspunsuri, sa ma regasesc, sau sa meditez asupra vietii si a oamenilor, imi este greu sa o accept, cu impacare, ca facand parte din destinul meu.
Cel mai mult ma doare singuratatea atunci cand mi se intampla ceva bun, ceva frumos si nu am cui sa impartasesc. Dar, undeva, cumva, ceva lipseste si doare… Da, domnule Paler, aveati mare dreptate atunci cand spuneati ca: ”singuratatea nu este o victorie inaintea celorlalti, ci e de fapt un naufragiu personal”.
Singuratatea, arma letala de distrugere in masa, o sinucidere lenta, dar sigura…Singuratatea, cel mai trist act, pe scena vietii…. Singuratate infinita… cand batranul lui Hemingway se ridica si pleaca…
de Alexandra Mihai
miercuri, 12 august 2020
Oamenii nepotriviți te vor învăța mereu lecțiile potrivite
Tot ce se întâmplă în viața noastră nu este un accident. Schimbările ajută la realizarea faptului că nu suntem putem să controlăm absolut totul. Tot ceea ce ni se întâmplă face parte dintr-un lung lanț de evenimente numite viață.
Regreți că ți-ai petrecut cei mai buni ani în relații care nu au dus la nimic bun? Trebuie să recunoști că această experiență dureroasă, negativă, a fost necesară pentru tine. Anume ea te-a schimbat.
Acea experiență te-a ajutat să devii ceea ce ești astăzi. Și astăzi ești cea mai bună versiune a ta. Ai devenit mai înțelept și mai puternic.
Fiecare persoană pe care o întâlnim este destinată să lase o amprentă în viața noastră. Prieteni, colegi și parteneri – toți contribuie la creșterea și dezvoltarea noastră personală. Chiar dacă nu ați fost apropiați, acea persoană oricum a jucat un rol în viața ta.
Nu mai vorbim de acele persoane care ți-au provocat suferință și ți-au ruinat visele. Ele vin în viața noastră dintr-un motiv. Nu poți nega acest fapt. S-ar putea să regreți că ai întâlnit odată o relație cu o persoană. Dar trebuie să recunoști, ei au fost cei care te-au făcut ceea ce ești. Felul în care ai vrut să fii.
Cu fiecare cunoștință nouă, viața noastră se schimbă într-un fel sau altul.
Cuiva îi este destinat să intre în viața noastră pentru a ne inspira spre realizări mari, pentru a ne ajuta să devenim mai puternici și să ne pregătim pentru încercările dificile care urmează.
Unii vor rămâne în viața noastră pentru totdeauna, iar ații nu vor rămâne în ea mult timp. Unii din ei pot fi doar niște mesageri.
Cineva este destinat să intre în viața noastră pentru a distruge tot ceea ce avem și tot ceea ce am creat. Aceste persoane provoacă suferință și răni care nu se vindecă complet. Dar, datorită acestor oameni, învățăm să ne ridicăm din cenușă. Durerea și suferința pe care o experimentăm aduce schimbări în viața noastră.
Nu poți doar să negi prezența lor și impactul pe care l-au adus vieții tale. Au contribuit la creșterea și dezvoltarea noastră.
Există oameni care intră în viața noastră atunci când ne așteptăm cel puțin. Acești oameni ajută la redobândirea speranței pierdute. Ele ne dau credință în iubirea adevărată. Sunt lumina care luminează drumul chiar și în cele mai întunecate vremuri.
Data viitoare, când vei începe din nou să regreți ceea ce s-a întâmplat în trecut, nu uita: nimic din viața noastră nu se întâmplă fără un motiv.
Decizia pe care ai luat-o odată a fost corectă. La vremea aceea era corect. Omul care a intrat în viața ta în acea perioadă nu a venit la întâmplare. Aceasta este experiența ta. Cineva ne învață și cineva ajută și susține.
marți, 11 august 2020
Ironia vietii este ca aproape nici o lectie nu o inveti razand, ci plangand…
Tablou din trecut…
Inevitabil, privim mereu in urma. Pentru ca viitorul e necunoscut si uneori ne sperie, iar prezentul poate nu ne place. Si privim in urma, agatandu-ne de amintiri in care eram fericiti.
E gresit sa ramai ancorat in trecut, sa traiesti gandindu-te doar la ce a fost, insa e foarte bine daca agatandu-te de ceva din trecut, care te-a facut puternic si te-a impins in fata intr-un anumit moment, poti trece cu succes peste o noua perioada proasta din viata ta.
E adevarat ca nu poti schimba ce a fost facut sau spus si nu poti vindeca sentimente pe care le-ai ranit. Tot ce poti sa faci e sa inveti, sa tragi concluzii.
De cele mai multe ori lectia nu o inveti pe moment, de multe ori iti dai seama ca ai invatat-o in timp, amintindu-ti mereu de unde ai plecat si unde ai ajuns.
Fiecare zi traita devine trecut. Un trecut in care mereu vom privi. Uneori cu nostalgie, alteori cu regret. Uneori cu bucurie, alteori cu tristete.
Eu ma simt bine privind din cand in cand inapoi. Sunt amintiri pe care le privesc cu drag si dor, altele care desi ma dureau, imi aduc bucuria ca m-au transformat in omul care sunt.
Cu totii am gresit si nu o data. Nu trebuie sa te rusinezi de un trecut plin de greseli. Trebuie sa te rusinezi doar daca continui si in prezent cu aceleasi greseli.
Cu bune, cu rele imi place prezentul meu, fiecare zi e speciala; insa nu mi-e teama si imi face bine sa privesc din cand in cand inapoi si sa trec in revista ce am invatat CU TIMPUL…
Ironia vietii este ca aproape nici o lectie nu o inveti razand, ci plangand…
de Iustina T/Momente in viata
vineri, 3 iulie 2020
Adevărata fericire nu costă nimic; când costă ceva nu e adevărată!
Uneori o gustăm bine, alteori ne fac alţii pofta de ea. Înţelepţi sau nu încă, dorim prin tot ce ne stă în putinţă să nu mai provocăm durere. Multe din mâhnirile noastre esenţiale vin din imposibilitatea sau neştiinţa de a închide uşi; uşi ale trecutului. Înăuntrul nostru e mereu curent. Ba uşa, ba geamul au rămas deschise. Zeci de uşi, sute de geamuri, în funcţie de cât a visat, sperat, dorit sau construit fiecare. Uşile marilor noastre iubiri, uşile marilor dezamăgiri, uşile rănilor, uşile răutăţilor, uşile mândriei, ușile…uşile… Ferestrele curiozităţii, ferestrele pasiunilor trecătoare, ferestrele profesionale, ferestrele credinţei, ferestrele…
Nu închidem uşile, nu închidem ferestrele, decât din când în când, brusc sau duios, câte una, vlăguiţi sau cu lecţia de viaţă învăţată. Uneori cu gust amar, alteori cu poze de dezamăgiri sau cu false trăiri. Adeseori ne domină ceea ce simţim, nu ceea ce gândim. Ne întoarcem în trecut pentru a-l înţelege, pentru a-l bandaja cu iertare, binecuvântare şi iubire şi pentru a-l tămădui cu Hristos Euharistic. Dacă nu învăţăm să închidem uşile trecutului, nu vom vedea cealaltă uşă ce ni se deschide îmbietor în faţă şi ne tot uităm în urmă la cea deschisă cu speranţa că poate, poate cineva sau ceva intră pe ea…
Dacă n-aş fi fost acolo, dacă n-aş fi spus asta, dacă n-aş fi dorit, dacă n-aş fi fost orbit, dacă aş fi înţeles de ce, dacă aş fi avut răbdare, dacă… şi tot aşa. Gândurile, vorbele, atitudinile, dacă nu le ordonăm, nu le spălăm, ne vor acri, oţeti, ofili. Ţinem uşile şi ferestrele deschise din orgoliu, din nevoia bolnavă de a ne victimiza sau de a da vina pe ceva sau cineva pentru că lucrurile s-au întâmplat altfel decât ne propusesem noi să se întâmple şi ne vine greu să credem că timpul nu se opreşte în loc.
Evoluăm. Creștem. Învățăm din greșeli
Chiar dacă au fost momente în care am cugetat, fără a acţiona evident, nădejdea şi rugăciunea sunt telefonul cu care îl ţinem pe Doamne atent. Ieri eram inteligent aşa că am vrut să schimb lumea. Astăzi sunt înţelept aşa că mă schimb pe mine !
În viaţă, dacă îţi arăţi durerile, poţi fi considerat slab. Dacă le ascunzi, poţi fi considerat insensibil… Aşa că cel mai bine este să trăieşti suferinţele cu şi în Hristos, iubind pe ceilalţi mai mult decât te iubeşti pe tine. Iubirea este cheia cu care întoarcem ceasornicul vieţii. Orice nu este iubire este putere a întunericului. Suntem pe pământ ca să învăţăm să iubim. Odată ce învăţăm să iubim, murim. Dumnezeu ne ia la El ca să-L iubim de Dânsul în chip desăvârşit. Dumirit sau nu, sufletul va face lumină în minte mai devreme sau mai târziu. Altruismul, aerul fiinţei ontologice ne subliniază în cursul de la şcoala vieţii că esenţa rămâne aceeaşi; dragostea care niciodată nu cade !
Important nu este ce ai făcut, simţit sau gândit în viaţă, ci ceea ce vrei să faci de acum înainte, după ce ai învăţat să fii mai bun, mai plin, mai duios, mai delicat, mai luminos, mai împăcat, mai mulţumit de tine şi de cei din jur. Nu ziua de ieri ne face să fim cine suntem, deşi ar părea, ci în pofida tuturor evidenţelor, ce ne defineşte este astăzi şi mâine, starea de prezenţă continuă.
Suflet drag care citeşti aceste rânduri, oricare ai fi şi de oriunde ai fi, nu ştiu uşile sau ferestrele tale ce cântec cântă. Cunosc doar cântecul frunzelor aşezate în simfonie pe pământ după ce le-am sărutat cu chitara obrajilor mei… Să nu-ţi pese niciodată de ce cred alţii ! Gura lumii o închide doar buza mormântului. Viaţa este ca o carte închisă din care ei văd doar titlul… Adevărul îl cunoşti doar tu. Împacă-te cu Dumnezeu, cu tine însuţi şi cu cei din jur !
Fă-ţi timp să te rogi, să iubeşti, să râzi, să crezi, să vezi lumina din viaţa oamenilor !
Adevărata fericire nu costă nimic; când costă ceva nu e adevărată ! Astăzi zâmbetul este fericirea care se află chiar sub nasul tău.
Bucura-te de minunea de a fi şi caută Bucuria în Potir !
luni, 29 iunie 2020
Cum este omul care în realitate nu te iubește
Există ziua când, anulând și ultima picătură de speranță, ajungi la o singură concluzie: omul de alături nu te iubește și poate că nu te-a iubit vreodată.
Omul care nu te iubește nu se ascunde sub măști de neînțeles. Sau, chiar de ar încerca acest lucru, nu va reuși să ascundă și emoția primară, acea descoperire de sine, acel autentic exprimat în gesturi și dovezi de atașament.
Vei ști după felul în care refuză să te privească în ochi, atunci când îl provoci să fie sincer. Vei ști asta încercând să-l întrebi despre propria sa lume, despre prieteni și visuri, despre dorințe și trecut, fără a-l simți acolo, gata să-ți spună despre toate. Veți trece unul pe lângă celălalt și de fiecare dată schimbul de emoție va fi o povară, o suferință, un fel de a îndepărta.
Lipsa de iubire îl transformă pe om. Îl face mic sau indiferent în fața realității. Îl supune unui test al timpului pe care sigur nu-l va trece cu brio. Va merge pe un drum periculos, la finalul căruia, resemnat, va recunoaște ceea ce ascundea de mult timp.
Să nu echivalezi acel om cu întreaga lume, refuzând orice schimb de emoție și de energie. Retrage-te din povestea care nu ți-a îmbrățișat iubirea, adună-ți visele toate și păstrează-le în inima ta. Într-o zi, inima ta va bate din nou pentru un om drag și atunci povestea va fi mai frumoasă ca oricând.
Nu regreta un moment consumat, chiar dacă îl vei mai păstra în suflet. Unii oameni nu-și potrivesc dorințele, așteptările, liniștea sau nebunia și este firesc asta. Nu este firesc să porți cu tine o emoție, știind că în timp s-a transformat în lanțuri care te țin pe loc. Ai curajul să te iubești mai mult, să te accepți mai mult, să-ți oferi mai multă libertate.
Timpul îți va oferi răspunsuri. Până atunci, fii sinceră cu tine, crede în tine, investește în tine. Ești cel mai bun prieten al tău, ești firul de lumină al vieții tale. Fii sigură că într-o zi, astăzi sau peste câțiva ani, cineva își va purta pașii pe drumul tău. Va găsi atât de apropiate poveștile voastre, va dori să te asculte și să-ți spună despre orice. Alături de el vei fi liberă și fericită, veți trăi iubirea firesc și cu seninătate. Te va privi în ochi și vei găsi acolo dragoste, multă dragoste.
© Sufletisme.ro
marți, 31 martie 2020
IA, SĂ VEZI CUM E LA SFÂRȘIT!
miercuri, 4 martie 2020
Oricâte sacrificii ai face pentru o relație, oricât te-ai zbate, de oricâte ori ai închide ochii sau ai trece cu vederea sau oricâte cărămizi ai pune tu la temelia unei relații, adevărul e că nu va rezista dacă celălalt nu se străduiește la fel de mult. O relație construită pe umerii unui singur om nu rezistă.
Uneori oamenii potriviți nu privesc în aceeași direcție și astfel devin nepotriviți. Trist e când totul se întâmplă din cauza unuia singur în timp ce celălalt se zbate pentru a face lucrurile să meargă. Trist e când iubirea se termină de-o singură parte, nu de ambele, și rămâne un om în spate care să se chinuie să-și scoată din suflet acele sentimente care nu îi mai sunt de folos.
Oricâte sacrificii ai face pentru o relație, oricât te-ai zbate, de oricâte ori ai închide ochii sau ai trece cu vederea sau oricâte cărămizi ai pune tu la temelia unei relații, adevărul e că nu va rezista dacă celălalt nu se străduiește la fel de mult. O relație construită pe umerii unui singur om nu rezistă.
O relație pe care ajungi să o simți ca pe o povară, e una care deja s-a terminat, doar că nu vrei încă să recunoști asta.
Caută acel om alături de care să poți construi cu drag o relație, nu unul care să vrea să primească totul de-a gata pentru că nu așa funcționează sentimentele. Trebuie să le crești, dar nu singură, nu singur. Iubirea e o călătorie de doi, nu te încăpățâna să demonstrezi că ai puterea să reușești să faci totul pe cont propriu. Nu are rost, vei vedea.
Rămâi alături de acel om care poate înțelege că ai nevoie de el și că are nevoie de tine și că amândoi aveți nevoie să faceți împreună lucrurile să meargă bine.
marți, 18 februarie 2020
Încep să învăț că nu trebuie să reacționez la tot ceea ce mă deranjează
A înceta să reacționezi impulsiv și conflictual la tot ceea ce te deranjează este o practică de lungă durată, care se deprinde pas cu pas. Înseamnă să-ți trasezi ție însăți lecții pentru viitorul apropiat, pe care să le urmezi cu perseverență, până când viața ta se va transforma complet. Iată ce trebuie să începi să înveți, chiar de astăzi!
Încep să învăț să nu-i mai rănesc pe cei care m-au rănit!
Nu este un lucru ușor să treci peste răul făcut de o persoană, fără a vrea să o rănești la rândul tău, să ripostezi sau să te răzbuni. Dar trebuie să îți repeți, iar și iar, că adevăratul semn al maturității este puterea de a te îndepărta de sursa răului, fără să lovești, la rândul tău.
Vei începe astfel să înveți că energia pe care o investești pentru a răspunde cu violență celor care te rănesc poate fi reorientată spre țeluri mult mai importante. Atunci când te concentrezi doar pe ceea ce se întâmplă rău în viața ta, ești secătuit de lucrurile bune pe care ți le-ar putea dărui fiecare clipă ce vine.
Trebuie să accepți că nu toți oamenii te plac, că unii dintre ei s-ar putea să nu te trateze în felul în care tu îi tratezi pe ceilalți, dar acest lucru nu trebuie să te afecteze. Scopul tău în viață nu este de a-i „câștiga” pe toți de partea ta, ar fi doar o risipă de energie și de timp, care te lasă doar cu o senzație de vid.
Încep să învăț să mă ridic deasupra lucrurilor care îmi fac rău
Atunci când nu reacționezi la lucrurile care te rănesc, nu înseamnă că te simți bine, dar alegi să depășești momentul și să consideri ceea ce ți se întâmplă ca pe o lecție de viață. În felul acesta, te ridici deasupra persoanelor care te lovesc și înveți să accepți întâmplările vieții așa cum vin către tine, cu bune și cu rele deopotrivă. Este calea prin care îți împlinești potențialul tău maxim și devii o persoană mai bună.
Alegi să-ți păstrezi pacea minții, pentru că nu ai nevoie de drame și de tulburare în viața ta, ci de seninătate. Renunță la falsele legături, la oamenii care îți subliniază că nu ești o persoană suficient de bună, la certuri și la lupte de putere. Uneori, a nu spune nimic înseamnă, de fapt, a spune totul.
Încep să învăț să nu las altora puterea asupra emoțiilor mele
Atunci când reacționezi la cuvintele sau faptele unei persoane care intenționează să te rănească, îi dai cale liberă să-ți manipuleze sentimentele, o lași să-ți domine viața interioară. Nu poți controla ce fac cei din jurul tău, dar ai deplina libertate de a-ți stăpâni propriile răspunsuri. Tu decizi cum să percepi replicile și acțiunile celorlalți, cum să le faci față și cum să te detașezi de ele.
Trebuie să înțelegi că, de regulă, ceea ce îți spun alții sau modul în care se poartă cu tine nu spune nimic despre persoana ta, cât despre cel care încearcă să te rănească. Poate că toate dezamăgirile sunt de fapt menite să te învețe să te iubești pe tine însăți și să te protejezi de cei care nu-ți vor binele. În felul acesta, îți vei crea un adevărat scut pentru a-i înfrunta pe inamici, pe cei care vor să te doboare. Vei căpăta, totodată, puterea de a rezista atacurilor lor, de a-ți păstra încrederea în tine și în însușirile tale minunate.
Încep să învăț că atunci când reacționez, nu schimb, de fapt, nimic
O lecție importantă pe care trebuie s-o înțelegi este că reacțiile tale, oricât ar fi de năvalnice, nu schimbă adevărata natură a celor din jurul tău, nu-i fac să te respecte sau să te iubească subit, nu le transformă, în mod magic, mintea.
Uneori este mai bine să lași lucrurile să se întâmple și oamenii să fie așa cum vor să fie. Nu este nevoie întotdeauna să te lupți, să dai explicații, să cauți răspunsuri sau să vrei să-i faci pe ceilalți să te înțeleagă.
Viața este mai bună atunci când înveți să te concentrezi mai puțin pe ce se întâmplă în afara ta și mai mult pe ce se petrece în sufletul tău. Lucrează asupra ta, asupra păcii tale interioare și vei înțelege că a nu reacționa la orice mic lucru care te deranjează este cheia pentru o viață sănătoasă și fericită.
sursa: https://www.divahair.ro/
joi, 7 noiembrie 2019
Salvează acest text și citește-l ori de câte ori te sufoci de gânduri negative
1. Viața este destul de complicată absolut pentru toată lumea.
Chiar și oameni foarte de succes și faimoși au aceleași probleme ca fiecare dintre noi.
Amintiți-vă – toți suferim în egală măsură. Singura diferență este: cineva se plânge constant și suferă, în timp ce cineva își ascunde durerea.
Dar doar pentru că viața este durere nu înseamnă că nu poate fi frumoasă în același timp. Chiar și când problemele și necazurile îți cad ca zăpada pe cap, poți fi totuși … fericit. Pentru a face acest lucru, trebuie doar să schimbi perspectiva. Aruncă o privire diferită asupra a ceea ce ți s-a întâmplat.
Va fi mult mai ușor să trăiești dacă accepți adevărul comun, pe care, din anumite motive, toți îl uită: „În viață nu există succes și fericire fără căderi!”
Când cel mai bun prieten trădează sau, fără explicații, iubitul și iubita te părăsește. În astfel de momente, inima se rupe de durere. Se pare că nu vei mai avea încredere în nimeni, , că nu vei avea nimic bun în viață.
Încearcă să vezi ce s-a întâmplat din cealaltă parte. Înțelege că oamenii care te dezamăgesc nu sunt decât lecții utile. Ei se întâlnesc pe calea vieții noastre cu scopul exclusiv de a ajuta să înțelegem ceva despre noi înșine și despre viață în general.
Cele mai dramatice schimbări din viața noastră apar după ce trăim dezamăgiri severe. Ele devin un impuls pentru creșterea noastră și ajută la luarea deciziilor corecte.
Adevărul dur al vieții: trecutul va rămâne pentru totdeauna așa cum a fost. Dar acest lucru nu înseamnă deloc că nu îți poți schimba viitorul! De ce trecutul ar trebui să ne predomine ani de zile, determinându-ne acțiunile de astăzi?
Faptul că te-ai prăbușit sau eșuat nu înseamnă că va fi întotdeauna așa și nici un alt mod. Noi înșine alegem scenariul nostru de viață. Prin urmare, îți poți schimba viața în orice moment – trebuie doar să existe o dorință.
Lasă trecutul în trecut și începe să lucrezi la viitorul tău, cu încrederea că totul va funcționa.
Acesta este un fel de „joc al minții” atunci când începem să ne gândim de ce cineva nu a spus salut sau nu a răspuns la mesaj sau nu ne-au promovat pentru un motiv.
În loc să efectuezi această activitate inutilă, învață să trăiești astăzi și să te bucuri de fiecare moment din ea. Nu analiza, ci doar trăiește.
Lasă timpul să răspundă la toate întrebările. Când începi să faci asta în locul lui, devii și mai confuz și mai dezamăgit.
Oricât de straniu sună. Începe ziua cu mulțumiri.
Pentru faptul că te-ai trezit, spre deosebire de mii de oameni de pe planetă pentru care soarele nu va mai răsări niciodată. Pentru că ești sănătos și poți merge cu propriile picioare. Pentru faptul că cei dragi și prietenii tăi sunt în viață și bine. Da, doar pentru viață! Până la urmă, este frumoasă!
Cel mai simplu și eficient mod de a scăpa de gândurile negative este de a mulțumi soarta pentru toate acele lucruri pe care le aveți. Și fă-o în fiecare zi!
Faptul că nu ați reușit în aceeași secundă nu înseamnă că nu veți reuși niciodată. Răbdare și numai răbdare. Aceasta este formula fundamentală pentru succes și o abordare înțeleaptă a vieții.
Merită să înțelegeți că tot ceea ce aveți în minte, spre ce tinzi și visezi, se va realiza cu siguranță. Totul are timpul său.
Zilele întunecate și înfricoșătoare se petrec în viața tuturor. Probleme la locul de muncă, despărțire de cei dragi, trădare … Poți enumera la nesfârșit.
Dar toate aceste teste ne fac doar mai puternici. Uneori trebuie să treci prin durere și disperare pentru a descoperi în tine ceea ce este ascuns adânc. Ceea ce ne va face o versiune mai bună a noastră.
Prin urmare, nu vă temeți de noapte. Până la urmă, după ea, trebuie să vină zorile. Și este frumos!
Dacă te înconjoară oameni pozitivi, atunci ei te inspiră și pur și simplu nu mai este loc sau timp pentru gândurile negative. Dar oamenii negativi – sunt dăunători și distructivi. Criticile față de toată lumea și de toate – îți fură fericirea. Picătură cu picătură.
Prin urmare, există un singur sfat: fugiți de ei!
Schimbă-ți modul de a gândi și de a percepe lucrurile. Gândurile negative sunt ca buruienile. Vor crește la nesfârșit până când le „scoți” pe toate până la ultimul.
Prin urmare, gândește întotdeauna pozitiv. Alungă negativul și tot ceea ce te trage înapoi, te va împiedica să crești și să te dezvolți.
Gândește-te mereu la bine. Și va veni!